Splitt og resync: Xenzai[NEF]
- Fryser du? - Nej.
Nej.
- Det her er alt for varmt. - Ja.
Har vi forandret os så meget?
Vore sjæle er de samme. Du er den Cecilia, jeg husker.
Det er vort nye hjem, Cecilia. Herfra vil vi virke for freden.
Jeg havde aldrig forestillet mig, at det ville være så stort.
Alle her er frie mænd med mange nye færdigheder.
Det kunne ikke have været bedre. Det er et godt sted.
- Det er Sune Folkeson. - Velkommen til Forsvik.
Nu skal du se, hvor vi skal bo.
- Hvad synes du så? - Birkestammer.
- Det er flot. - Og se så her.
En gave fra vore saracenske venner.
- Vi er de første med en bæk i huset. - Og egen birkeskov i sovekammeret.
SEKS ÅR SENERE
Far.
Far! Far!
Skal du ud og skyde med Sune?
Så træner far videre med folkene. Af sted.
Sigge.
Så er det din tur. Sigt på midten.
Det var ikke dårligt. Så er det mig.
Den pil må du selv finde. Af sted med dig.
Du kommer ikke tilbage, før du har fundet den.
Alde?
- Har du set Alde, Sten? - Ja, lige før.
Alde!
Alde?
Ind med børn og kvinder!
Hent hr. Arn.
Er det din smukke mor?
Lad hende være!
- Den berømte tempelridder. - Fremfør dit ærinde og forsvind.
Vi kom tilfældigvis forbi og traf din datter ude i skoven.
Jeg blev nær ramt af en vildfaren pil.
Til tider kan det være svært at skelne mellem ven og fjende.
Du må passe bedre på familien. Skovene er ikke sikre mere.
Især ikke nu, hvor kong Knut ligger for døden.
- Hvorfor har ingen sagt noget? - Jeg ville ikke skabe uro.
- Uro? - Ja, uro.
Knut er min ældste ven.
Mens I skændes, kan Sverker Karlsson tage Visingsö.
I seks år har I ikke gjort andet end at holde gammelt nag i live.
Det er på tide, at I slutter fred.
Hvor lang tid har han tilbage?
Han skider blod. Det er jo aldrig noget godt tegn.
- Sverker gør Ebbe Sunesen til marsk. - Han har den danske konge bag sig.
Og hele den danske hær.
Vi er ikke parat til at møde danskerne på slagmarken.
- Vi må vinde tid. - Der er kun én løsning.
- Hvabehar? - Der er kun én løsning.
Vi må give afkald på kronen.
Arn.
Vis mig ind til din far, Erik.
Vi har intet valg.
Vi tilbyder Sverker Karlsson tronen.
På betingelse af, at Erik bliver hans tronfølger.
Netop, men går Knut med til det?
Arn...
Jeg kom, så snart jeg hørte det.
Hvorfor straffer Gud mig sådan?
- Han lader mig dø i mit eget skidt. - Spot ikke Gud, far.
Vær ikke bange, min dreng.
Biskoppen kommer snart og hjælper mig over på den anden side.
Jeg ved, hvorfor du er kommet, Arn.
Du vil have, at Sverker Karlsson skal overtage tronen, ikke sandt?
Det er den eneste løsning.
- Det er det eller krig. - Men hvad med Erik?
Vort krav er, at Sverker Karlssons efterkommere gøres arveløse.
Erik skal være tronfølger.
Du må støtte ham, Arn. Hvad der end sker.
Hvis Sverker Karlsson gør ham ondt, sværger du så at stå bag ham?
- Det har du mit æresord på. - Det er godt.
Det er godt...
Kongens sværd.
Må jeg præsentere mine nevøer.
Eskil Magnusson af Arnäs.
Arn Magnusson af Forsvik.
Arn Magnusson. Dit ry er gået forud for dig.
Og dit er slet ikke fulgt med.
Jeg hører, at du er en mand, der kan lide at gå dine egne veje.
Jeg følger den vej, som min slægt følger.
Jeg sætter stor pris på venskabet med Folkungslægten.
Og det gør min jarl også. Ikke sandt, Erik?
Jeg må vende tilbage til Forsvik.
- Jeg så helst, at I fulgte med mig. - Cecilia skal ikke bekymre sig.
Jeg lovede Knut at værne om Erik.
Erik er jarl og tronarving. Hans plads er her på Visingsö.
Sverker skal ikke se mig flygte.
Blanka er alt for dumdristig.
Sverker Karlsson er upålidelig. Han tøver ikke med at skade Erik.
Nej, det er jeg også bange for.
Vi kan ikke lade hende og drengene i stikken på Visingsö.
Vi må sende en til at våge over dem. En, som vi kan stole på.
Du må forlade Forsvik i aften.
Det er et stort ansvar, men vi må beskytte tronarvingen.
Måske ville jeg ikke vogte hende.
En forræder.
Men det vil nok tiltale kongen at have en Folkunge i sin hird.
Velkommen.
Se ham dog.
Rejs dig, så vi kan se vores jarl.
Se på ham. Se på ham. Se dog på ham!
Se på Erik, vores jarl.
Han ligner jo en fuld... pil.
Sverker!
- Taler kongen sådan til sin jarl? - Du er ikke dronning længere.
Sverker Karlsson har gavmildt ladet dig blive boende her.
Og du gengælder det med utaknemlighed.
Du er meget smuk.
Men min marsk har ret. Jeg har intet at takke dig for.
Jeg har ingen grund til at vise dig gæstfrihed. Rejs nu.
- Kom. - Alene!
Dine sønner er store nok til at klare sig uden deres mor.
En. To. Tre...
Godt. Fem. Seks.
En. To.
Jeg harset så megen ondskab.
Så megen død.
Jeg bad til Gud om, at jeg ikke skulle opleve krig igen.
Men hvis Sverkergriber til sværdet, så har vi krigen her.
Jeg er her også.
Jeg er hele tiden hos dig.
- Gud har en særlig opgave til dig. - At føre krig?
At stifte fred.
Min marsk mener, du tjenerto herrer.
Og hvad mener kongen selv?
Jeg har ikke besluttet mig endnu.
Du har jo tjent mig godt, men jeg hartillid til min marsk.
Jeg har kun én herre, og det er kong Sverker.
Godt, det skal du få lov at bevise.
Fortæl Knuts sønner, at du er Folkungernes ven, som skal redde dem.
I nat fører du dem ud af borgen.
Nede ved vandet venter to mænd med en båd.
Før dem langt ud på søen...
...og så drukner du dem.
De to mænd, som følger dig...
De har ordre til at slå dig ihjel, hvis du ikke lystrer.
Bagefter vil jeg beslutte mig for, hvad jeg mener om dig.
Her slutter rejsen, mine små herrer. Sæt dig ned!
- Rør ham ikke! - Stille!
- Din forbandede forræder. - Jeg gør bare min pligt.
- Han er såret. - Lad mig se.
Han klarer den.
Hvor er Lille-Knut?
Sverker Karlsson har mistet sin ret til kronen.
Nu frygter han vores hævn.
Danskerne kommer snart.
Det vil kræve mere end vilje og mod at besejre dem.
Men jeg lover jer, at vi står klar!
Gud være med dig, Magnus.
Jeg ved, at du vender tilbage.
Jeg er for gammel til det her, men mine folk har du.
Hver eneste våbenføre træl og stalddreng er samlet her.
- Danskerne er fem gange så mange. - Det skal nok lykkes.
Vi slår dem med uventet kraft.
- Jeg slår Sverker Karlsson ihjel. - Det er en alvorlig sag.
Hævn avler hævn. Vil du gerne miste endnu en bror?
Han er lige så stædig som sin far.
Nøjagtig som du var.
Jeg ønsker fred, Eskil.
Det er det, jeg beder om.
Jeg er stolt af dig, lillebror.
Alt er parat.
Men jeg ved ikke... Folkene er bange.
Hør her.
Tvivl ikke.
Tro blot.
Tro på vores sejr.
Vi valgte denne slagmark, ikke danskerne eller Sverker.
Vi valgte dette tidspunkt, ikke danskerne eller Sverker.
Tro!
Gud er med den, der står fast i troen.
Derfor vinder vi freden!
Send det tunge rytteri frem!
Hvordan har du tænkt dig at vinde?
- Mon ikke danskerne gennemskuer det? - Det får vi at se.
Prøver de at skræmme os?
Afvent mit signal, Harald.
Angrib.
Læg an!
Vent.
Nu!
Det er en fælde.
Nu!
Gør klar igen.
Angrib!
Nu!
Angrib!
Norge!
Slå ham ihjel!
- Han slog min bror ihjel. - Og din far slog hans far ihjel.
Du er konge nu, Erik.
Konge!
Rid bort!
Nu forlader jeg dig aldrig mere.
Er du såret?
Vor Frue svigtede os ikke.
Jeg elsker dig.
Arn Magnussons ønske om fred-
- blev indfriet mange år senere af hans sønnesøn Birger Jarl.
Han samlede riget under navnet Sverige.
Splitt og resync: Xenzai[NEF]
Tekster: Aage Brock SDI Media Denmark